www.subtitrari-noi.ro
Subtitrarea: Avocatul31/Thunder_oc Subtitrari-noi Team
Bună dimineața Paddy!
Bună dimineața Kate! Arăți mai frumoasă ca întotdeauna.
Dacă aș fi fost un pic mai tânăr...
Mai taci din gură.
Mamă.
Sunt eu, fiica ta.
Poșta.
Hai să bem o ceașcă de ceai împreună.
Nu pot pentru că întârzii. Îmi cer scuze.
Iar este la el.
Cine? La ce?
Noul vecin. Face un grătar, ceva.
Am auzit că este din Polonia.
Știu și eu, poate polonezilor le place să facă grătar.
Nu găsesc...
Aici era.
Ce este asta? Este suportul meu pentru periuța de dinți.
Nu îți mai băga nasul.
Rețeta. Nu trebuie să mai iei astea, așa a spus doctorul.
Dar îmi place. Mă fac să mă simt mai bine.
Bine, acestea fiind zise, ne vedem mai târziu. Te sun mai târziu.
Te duci la întâlnirea aia diseară?
Nu știu. Poate.
"Nimeni nu poate opri scurgerea timpului", Kate, cum îi plăcea tatălui tău să spună.
Asta e de la terasa lui din sudul Franței?
Îmi cer scuze. Nu a fost frumos din partea mea.
Îmbrățișează-mă. Îmbrățișează-mă!
Îmi cer scuze, mamă. Sunt o vacă.
Pune reclama mea, mai întâi.
Nici nu vor să audă, Harvey.
Știu, dar eu vrea să o văd, pune-o.
Am deja destule de făcut. Johnny, tu ești cel care a întârziat.
Pune-o odată.
Hei...
Ascultă, Harvey, Marvin vrea să îmi prezint ideile cât timp ești plecat.
Uite, eu nu îmi fac niciun favor aici, Harvey. Dar, ți-am păzit spatele.
Marvin? Hei, Marvin!
Salut, Harvey. Nu ar trebui să fii la Londra?
Da, acum plec acolo. Ce se întâmplă?
Johnnie mi-a spus că tu vrei ca el să prezinte luni.
Da, nu, m-am gândit că dacă tot ești la Londra, ar trebui să mai stai pe acolo.
Ce?
Nu e nevoie să te grăbești să te întorci. Bucură-te de nunta fiicei tale.
Ce?
Johnnie poate să o facă. Adică poate să se ocupe de contul Samuleson.
Nu, o să mă întorc. Sunt relațiile mele. Au fost de mult timp.
Știu dar... au oameni noi acolo. Cred că vor ceva... diferit.
Vreau să mă întorc. Vreau să fiu acolo personal.
- Personal? - Da.
Vreau îmi susțin muzica.
Dar nimănui nu îi pasă.
Harvey, sunt demo-uri, sunt deja comprimate, nu dă nimeni doi bani pe ele.
Nu trebuie să te vadă pe tine. Nici pe mine nu trebuie să mă vadă.
Mă întorc luni, Marvin. Mă întorc.
Trebuie să renunți de data asta, Harvey.
Ce vrei să spui?
Înseamnă ceea ce înseamnă.
Spune-o.
Nu mai sunt alte șanse, Harvey.
Ședere plăcută în Londra.
ULTIMA ȘANSĂ, HARVEY
Sunteți în vacanță?
Nu. Afaceri.
Dumneavoastră?
Fiica mea se mărită.
- Felicitări. - Mulțumesc.
Amândoi sunt americani, dar se căsătoresc în Londra.
I-am spus că avem un sistem de mariaj perfect aici.
Amândoi muncesc în Londra, de aceea...
Poftiți, d-le.
Mulțumesc.
- Mulțumesc. Pot să vă dau asta...? - Da.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Zborul vă agită?
Nu. Zbor mai tot timpul.
Mie nu îmi place. Eu trebuie să îmi fac curaj.
Știi gluma aia când un tip îi spune celuilalt: "Nu pot să...
Știi ceva, am o ședință mâine dimineață, când aterizăm,
așa că o să încerc să dorm puțin.
- Sigur. - Îmi pare rău...
Aș fi inutilă dacă nu aș trage un pui de somn.
În regulă.
Bună dimineața, Aggie.
Bună dimineața, scumpo.
Ești în regulă?
Înveliș nebulos la suprafața unui lichid?
Spumă.
Spumă...
Ustensilă pentru manichiură, patru litere?
Haide, Aggie.
Ce? Te testez doar.
Pila de unghii.
Scuze. Scuze.
- Bună dimineața. - Bună dimineața.
Mulțumesc lui Dumnezeu ca tu ești șefa mea, Kate.
- Bună dimineața, Aggie. - Bună dimineața, drăguțo.
Deci, rămâne cum am stabilit diseară? Matt cu siguranță îl aduce și pe Simon.
Nu, nu, nu, sunt speriată.
Nu îți fie teamă. Este superb.
Este un tip puternic, sigur și frumos. O să-ți placă, e minunat.
Bine, vin, dar numai dacă jurați că nu mă lăsați singură cu el.
Promit. Fără îndoială.
Să am încredere în ea?
Nu.
Bineînțeles că poți să ai încredere în mine. O să te conduc acasă,
o să vă conduc pe amândouă acasă, depinde în a cui casă.
Mai taci din gură.
Tipul ăsta are propria lui afacere.
- Serios? - Da.
Ce fel de afacere?
Nu știu exact, cred că este ceva cu papetărie.
Întotdeauna mi-a plăcut papetăria.
Deci nu este o călătorie de afaceri?
Nu. Asta dacă nu cumva considerați cei trei nepoțeii, slujbă.
- Unii ar putea. - Este adevărat.
Mulțumesc pentru timpul acordat. Asta e tot.
- Mulțumesc și eu. - O călătorie bună la întoarcere.
Mulțumesc, la revedere.
Mă scuzați, domnule. Vă pot reține două minute?
Nu.
- Nu o să dureze mult. - Nu.
Sunt obosit, știi?
Da, știu.
Încotro, domnule?
Bună Suzie, sunt tata. Am ajuns.
Sunt în taxi în drum spre hotel.
Cred că voi sunteți deja acolo.
Oricum, abia aștept să vă văd, vă iubesc. Pa.
Sincronizare furata de subs
Bună ziua, sunt Harvey Shine, am vrut doar să vă confirm că Mike va fi în studio luni.
Mă găsiți pe telefon.
Poate aveți numărul, dar pentru orice eventualitate
este 917.384.53.68.
S-ar putea să trebuiască să formați un prefix internațional,
așa că trebuie să formați 4044 sau poate,
nu sunt sigur, ar putea fi 1011,
puteți încerca 44 apoi unu apoi 917...
Oricare ar fi ori 044 sau 44 sau 011,
după asta trebuie să formați unu înainte...
Alo?
Bună ziua.
Am venit pentru nuntă. Trebuie să fie rezervată o cameră pentru mine.
Sunt Harvey Shine.
Da, aveți rezervată o cameră dublă.
Bine.
Ceilalți s-au cazat?
Nu știu sigur, d-le.
Fiica mea, Susan Shine. Sau poate s-a semnat cu numele Wright.
Susan Wright.
W-r-i-g-h-t.
Nu, d-le, nu este nimeni cazat cu numele ăsta.
Aveți camera 522.
Doamne...
Alo!
Bună, Suzie.
Am ajuns. Unde ești? Unde sunt ceilalți?
Nu mi-am dat seama. Am crezut că vom sta toți împreună.
Nu, nu eram sigur.
Nu, nu credeam că voi sta aici singur. Am crezut că...
Și maică-ta a închiriat o casă pentru voi toți, nu?
Hai lasă, sunt băiat mare. E frumos aici, e destul de comod.
Da, am adresa.
Da, și eu te iubesc. Ne vedem acolo.
Bună, mamă.
Cu ce ești îmbrăcată?
O haină groasă de bumbac.
Nu-i adevărat.
Nu, nu chiar. Am o fustă scurtă și niște cizme lungi.
Sunt din nou la modă.
Te porți prostește.
Să nu ai emoții, fii tu însăți.
Da, mulțumesc pentru sfat.
Ascultă, mă gândeam la Grecia.
Bine, putem vorbi mai târziu despre asta?
- Bine. Pa. - Pa.
Scuze, scuze, scuze. Mii de scuze.
- Nu-mi spune, mama ta? - Da.
E al meu?
- Noroc. - Noroc.
Slavă Domnului.
Este îngrijorată din pricina unui vecin polonez care tot face grătar.
Foarte suspect.
Asta crede și ea.
- Ei bine, sunt aici. Sunt la bar. - Bine.
- Un tip drăguț și vorbăreț. - Bine.
Îmi place.
- Uite-l pe Matt. Bună, Matt. - Ce mai faci?
Bine. Tu ce mai faci?
Și eu sunt bine.
Kate, el este Simon.
- Bună. Ce faci? - Bună. Încântat să te cunosc.
Deci lucrezi în domeniul papetăriei?
Sunt inginer în calculatoare.
Mi-ai spus că lucrează la papetărie?!
Nu-i adevărat.
Ba da.
La o papetărie.
Cu multe calculatoare.
Deci, nu te ocupi cu papetăria.
Haideți să luăm loc.
- Eu doar am... - Noroc. Noroc.
- Noroc. - Noroc.
Rahat.
Au stat bine în avion.
- Hei, Harvey, ai ajuns. - Ce faci?
Dânsul este tatăl lui Susan, Harvey. Harvey Shine.
- Mă bucur să te cunosc. - Ce faceți?
El este Josh Stillman, și cavalerul meu de onoare, Pete Turner.
- Ce faceți, băieți? - Bine.
- Ce mai faci Harvey? - Minunat.
- Îmi face plăcere să te văd. - Și mie.
- Cum reziști? - Grozav, grozav.
Abia aștept să mă însor cu Suzie.
Ea este aici?
Este acolo. O să fie încântată când te va vedea.
- Mă duc să o caut. - Da.
Trebuie să răspund. Îmi cer scuze.
Alo? Da, sunt Harvey.
Nu, nu, nu, nu e bine, am nevoie de asta. Am nevoie de Mike.
Nu, nu i-am spus acum două săptămâni. L-am rezervat.
Ce?
Nu, dar...
Spune-i să mă sune, bine Este... l-am rezervat!
Vorbim mai târziu.
Îmi cer scuze, tot timpul se ivește câte ceva.
- Sigur. - Da...
Și, cu ce te ocupi, Harvey?
Ei bine, cu muzica.
Bun. Ce faci mai exact?
Știi, televiziune, fundaluri, reclame.
Super. Și anume?
Reclame.
Sună profitabil.
Da, poate fi.
Și voi băieți, munciți pentru Scott?
- Cu Scott. - Cu Scott, da.
Bine. Ce anume, cu petrol?
Da, acțiuni.
Poate fi destul de profitabil.
Uneori, da.
Bine, eu mă duc să o caut pe fiica mea.
Sigur. Ne face plăcere că v-am cunoscut.
- Vorbim mai târziu. - Da, sigur.
Este mai tânăr decât mine.
Este tânăr și plin de energie.
- Este plăcut. E chipeș. - Tu ai spune orice.
Nu e adevărat. Nu răspunde la telefon.
Trebuie să răspund.
Kate, e mama ta, știi că e mama ta.
Știu, dar este singură, haide...
Da, și tu la fel.
E ca un contraceptiv uman. Dumnezeule, îți distruge viața sexuală.
Spune-i că ești bine.
Du-te înainte.
Alo, mamă.
Da.
Pot să te sun mai târziu?
Pentru că sunt în oraș. Pa.
- Bună. - Bună.
Ne vedem mai târziu, băieți.
Bună.
Ia să văd, ia să văd.
Arăți minunat.
Mulțumesc.
Și tu arăți...
Ca un... sărăntoc.
Nu, nu, arăți foarte bine.
Mie mi s-a spus că toți vor purta alb.
- Ce? - Se pare că m-au dezinformat.
Arăți bine. Îmi place.
Mulțumesc.
- Cum ai călătorit? - Bine.
- Deci, el este omul tău? - Da.
E destul de departe pentru o căsătorie între doi americani.
Îmi pare rău pentru inconvenient.
A fost o glumă proastă. Sunt bădăran. Îmi cer scuze.
- Ai văzut-o pe mama? - Nu, e aici cu Brian?
Da, sunt la masa noastră.
Și... e drăguță casa pe care a închiriat-o maică-ta pentru aproape toată lumea?
- Tată! - Ce?
Nu, glumeam doar.
Îmi cer scuze. Chiar îmi pare bine să te văd.
Îmbrățișează-mă.
- Hei, uite cine a venit. - Hei.
- Bună. - Scott..
Vorbim mai târziu. Bună.
Trebuie să plecăm. Dădaca a plecat. Probleme acasă, nimic serios.
- Nimic serios. - Nimic serios, dragă.
Dar tu mai rămâi.
Bine.
Simte-te bine, vacă împuțită și închide telefonul ăla.
Mâine muncești?
Da. O tură.
Nu îmi vine să cred că ai renunțat la duminici.
- De ce? - Ne vedem marți.
- În regulă. - Da.
- Distracție plăcută. - Mulțumesc.
- Pa. - Pa.
- Se pare că nu s-a întins o cursă. - Da.
- Îmi pare rău. - Nu, nu este vina ta.
Mie îmi convine. Adică, îmi face plăcere să cunosc oameni noi.
Da, da, și mie.
Poți să iei loc.
- Deci, ești șefa lui Oonagh? - Da.
Rostesc de prea multe ori cuvântul da.
Da.
Îmi cer scuze.
Mai vrei să bei ceva?
Sigur.
Mă duc să iau.
- Nu, nu, nu, e în regulă. - Bine.
Ce vrei să bei?
Aș vrea un... un pahar de vin alb. Să fie sec.
- Sec. - Mersi.
- Hei, bună. - Ești în regulă?
- Mă bucur să te cunosc. - Gwen.
Mamă, poți să te oprești din a mai...
Așteaptă.
Așteaptă, nu te aud.
Așteaptă o secundă.
- Salut. - Hei.
- Harvey... - Jean.
- Harvey, mă bucur să te văd. - Salut. Și eu.
- Salut. - Salut, Harvey.
Deci... fetița noastră se mărită.
Harvey, îți amintești familia Watson, nu?
- Barry și Jill. - Salut.
- Batty... - Harvey.
Ei bine, nu v-am mai văzut de când eu și cu Jean...
Arăți bine.
Mulțumesc. Tu arăți și mai bine.
Mulțumesc.
- Barry, și tu arăți bine. - Mulțumesc, Harvey.
Mă bucur să vă văd. Ce mai face fiul vostru?
Fiica.
Betsy este bine.
Eu...
Îmi pare rău, trebuie să răspund.
Poți să aștepți, te rog?
Scuzați-mă.
Va dura doar două ore, maximum. Nu va dura mai mult.
I-ai spus că sunt eu?
Uite, trebuie să ne întoarcem.
O să-ți spună el. Spune-i să mă sune, bine?
În regulă. Trebuie să închid.
Bine, la revedere.
Bună.
Îmi pare rău, m-am întâlnit cu gașca și nu putut să scap de ei.
Toată lumea, ea este Kate.
- Ei sunt Andrew, Melissa și... - Gwen.
Gwen, îmi pare rău.
- Scuze, sper că nu deranjăm... - Nu, nu, nu...
De unde vă cunoașteți?
De fapt, nu ne cunoaștem.
Avem niște prieteni în comun.
- Matt. - Matt... Kate lucrează pentru el și...
- Și ne-am cunoscut... - V-ați întâlnit...
Da.
- Ești la o întâlnire "oarbă"? - O întâlnire "oarbă"... da...
Nu, nu...
Atunci să vă lăsăm singuri? Să plecăm?
Nu, nu, nu...
Adică...
Jean, m-ai mutat tu, dragă?
Nu, dragă.
Tată, eu te-am mutat. M-am gândit că o să-ți fie mai ușor să ieși.
Sigur. În regulă.
Să ținem un scurt toast, ca să pornim lucrurile?
Da, sigur.
O să îmi păstrez discursul cel lung pentru mâine.
Dragă Susan,
și dragă Scott,
vreau să ne amintim de aceea minunată vacanță
pe care am avut-o împreună în Roma...
- Și să vă urez: "Salute"! - "Salute"!
Pentru că Jean și cu mine vă iubim pe amândoi foarte mult
și suntem foarte fericiți pentru că Scott va fi...
parte din familia noastră acum.
Așa că vă urez mulți, mulți ani fericiți.
- "Salute"! - "Salute"!
Este rândul meu...
Îmi cer scuze, credeam că l-am închis.
Pentru un cuplu grozav.
- Noroc! - Noroc!
Noroc!
- Să mâncăm. - Da.
Este o idee bună.
Brian, îmi pare rău. Poate ar trebui să-ți spun tată.
- Harvey... - Bună, Jean.
Îmi puteți da un pahar de apă, vă rog?
Fără gheață.
Mulțumesc.
- Ești bine? - Excelent.
Ia-o mai încetișor, bine, Harvey?
De ce?
Îți este teamă că am să te fac iar de râs?
Nu, mă tem că o să te faci singur de râs, Harvey.
Cea mai importantă este Susan, acesta este weekendul ei.
Weekendul lui Scott și al lui Susan.
Ești bune. Încă ești bună.
Întotdeauna ai știut cum să mă faci să mă simt prost în 30 de secunde.
Mi-ai dat motive să exersez.
De ce te-ai măritat cu mine?
Eram... eram foarte tânără.
Iar tu erai foarte amuzant.
Brian cum este? Este amuzant?
Crede că eu sunt amuzantă.
Harvey, du-te acasă. Dormi puțin.
Întoarce-te să o vezi pe fiica ta cum se mărită.
Fetița noastră se mărită...
- Hei... - Hei.
- Suzie. - Tată.
- Ești bine? - Da, grozav.
- Tu cum o duci? - Bine.
Te distrezi?
Scott pare un tip de treabă.
Este.
Îmi pare rău că nu am avut ocazia să discut cu tine...
Nu, nu-ți fă griji din cauza mea.
Eu sunt bine. Momentul ăsta este despre tine.
Este weekendul tău și al lui Scott.
Da.
Cum merge la slujbă?
Este în regulă. Știi, este...
Este doar diferit. Nu mai este vorba de muzică, este o afacere, așa că...
Totul este computerizat și digitalizat. Apeși doar un buton și este...
Sunt sunete electronice...
Dar, asta este.
Încă mai compui cântece?
Acasă, mai cânt puțin...
Ascultă...
Îmi pare foarte rău să-ți spun asta,
dar trebuie să mă întorc la New York,
pentru că am un cont important care mă așteaptă.
Este ceva foarte important.
Așa că nu am să pot veni la recepție seara,
dar voi veni la ceremonie.
Atunci te măriți. Nu aș lipsi de la asta.
Bine.
Tată...
M-am gândit,
Brian a fost foarte important în viața mea
în ultimii ani,
și...
Am să-l rog pe el să mă conducă mâine la altar.
Îmi pare rău.
- Bine. - Vreau să te duci să stai cu prietenii tăi,
vreau să te distrezi.
- Ne vedem mâine. - În regulă.
Nu, serios...
Scuzați-mă.
Aici este bine, am să merg pe jos.
Scuzați-mă, mă duceți până la Willesden?
Prin puterea cu care am fost investită,
vă declar soț și soție.
Poți săruta mireasa.
La aeroportul Heathrow.
Putem merge prin altă parte?
Este la fel de aglomerat peste tot.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău. Am bilet pentru cursa de la ora 4.30 către J.F.K...
- Mă puteți ajuta... - Îmi pare rău, d-le.
- Discut cu un alt pasager... - Mă pot duce direct la poartă?
Vă voi răspunde la întrebări, dar va trebui să așteptați.
Bine. D-nă? Scuzați-mă.
Am bilet pentru cursa de 4.30 spre J.F.K...
Apreciez asta, dar am bilet la cursa de la ora 4.30 spre J.F.K...
Îmbarcarea s-a terminat.
Nu, nu, nu... Avionul nu decolează decât peste 40 de minute.
- Am nevoie să mă îmbarcați. - D-le, îmbarcarea s-a terminat.
Am doar un bagaj de mână. Vă rog.
Lăsați-mă să trec.
- Acela nu este un bagaj de mână. - Asta?
Acum mă lăsați, vă rog?
Nu, d-le.
Când este următorul zbor?
Cel mai curând zbor la care vă pot face rezervare este mâine dimineață.
- Mâine?! - D-le, va trebui să stați calm.
Marvin. Sunt Harvey. Ascultă, traficul a fost extrem de aglomerat
și va trebui să amân puțin.
Haide, Harvey... Traficul? Iisuse. Haide...
Frank îmi poate trimite cifrele prin e-mail,
iar eu am să ajung acolo cel mai târziu la prânz.
Știi? Am să vin direct de la aeroport.
Uite, rămâi în Londra, bine?
Bucură-te de nunta fiicei tale.
Nu, nu... Marvin, este în regulă.
Nu este nicio problemă.
Frank știe exact ce să facă.
Mike va fi lângă el ca să-l ajute.
Harvey, trebuie să vorbim.
Nu, nu... Ascultă...
Am să ajung acolo la ora prânzului, Marvin. Este în regulă.
Totul este aranjat.
Harvey?
Da? Ce este?
S-a terminat.
Ce?
Ce vrei să spui?
Nu depinde de mine. Sunt persoane în fața cărora trebuie să răspund.
Te concediem.
O să vorbim când te întorci.
Salut.
Pot să iau un Johnie Walker Black Label?
Mulțumesc.
Încă unul, te rog.
Este în regulă, mulțumesc.
Rahat.
Scuzați-mă.
American vulgar.
Ce mai faci?
Apropo, îmi pare rău.
Pentru ce?
Nu ești tu fata care a încercat să-mi pună câteva întrebări?
Tu îți făceai doar slujba, iar eu am fost nepoliticos.
Îmi pare rău.
Serios, nu îmi amintesc, dar probabil că ai fost nepoliticos.
Majoritatea sunt nepoliticoși.
O carte bună?
Probabil că ar fi, dacă o pot termina.
Asta va ajuta.
- Ce? - Am spus că asta va ajuta.
Ce, asta?
Da, va ajuta. Și ajută.
Sigur...
Ajută tot atât cât romanul ăla de duzină și un pahar de chardonnay.
Îmi pare rău. Îmi pare rău.
Îmi pare rău, am fost deplasat.
Pleacă și nu îți mai cere scuze.
Am avut doar o zi groaznică.
Bine ai venit în club.
Nu... a ta poate a fost rea,
dar a mea a fost groaznică. Foarte groaznică.
Știi?
Cât de groaznică?
Am pierdut avionul, mi-am pierdut slujba,
iar fiica mea care s-a măritat astăzi,
a decis că vrea ca tatăl ei vitreg, în locul meu,
să o conducă la altar.
În regulă? Asta o face să fie o zi foarte groaznică.
Corect. Ai câștigat.
Spune, te rog: "lasă-mă să mă revanșez față de amândoi" și să te invit la masă.
Sau ceai. Ce zici de ceai, este ora ceaiului.
Mulțumesc foarte mult, dar nu te cunosc.
Iar tu nu mă cunoști, deci...
Tocmai de aia ar trebui să bem un ceai împreună.
Foarte drăguț din partea ta, dar... mulțumesc, nu.
Ești legată de carte.
Dacă este pentru mine, sunt în duș.
Nu răspunzi?
Nu.
Să iau asta ca un semn de speranță?
Dacă este, ai putea să zâmbești mai mult.
Mulțumesc.
Vezi? Luăm masa împreună.
Nu, luăm masa unul lângă celălalt.
În regulă. Sunt Harvey. Harvey Shine.
Kate Walker.
De ce nu ești la nuntă?
Știam eu că lipsește ceva.
A trebuit să mă întorc pentru o treabă legată de serviciu.
La serviciul pe care tocmai l-ai pierdut?
Da, exact.
Îți plăcea slujba?
Da.
Nu. Da.
La început.
Ce slujbă aveai?
Compun refrene pentru reclame.
Wow!
Ăsta este un răspuns normal.
Întotdeauna ai vrut să compui melodii pentru reclame,
sau a fost ceva mai mult?
Ce?
Nu, nu... Îmi place.
Cum diseci lucrurile.
Îmi place asta.
O să iau asta ca pe un compliment.
Așa și trebuie.
Aș fi dat orice
să fiu un pianist de jazz.
Erai bun?
Nu. Nu suficient de bun.
Îmi pare rău...
sunt un pic băgăcioasă.
Da, și îmi place.
Mă crezi?
Trebuie să-ți spun că este o ușurare să întâlnesc pe cineva
care chiar spune ceea ce simte
și ceea ce gândește.
În special care ar trebui să fie...
știi... englezesc.
- Rezervat... - Nu, nu...
Nu ai auzit? Suntem o națiune schimbată.
De când a murit Diana, suntem toți foarte...
volubili și bine dispuși.
Voi ne-ați arătat cum.
Nu mai avem buza superioară rigidă.
Ce înseamnă asta, mai exact?
- Ce? - Buza superioară rigidă.
Nu sunt sigură. Este ceva de genul...
Buzele drepte...
Buzele drepte?
Cred că da. Știi...
Știi, când plângi, buzele îți tremură.
Iar când ești puternic, nu se întâmplă asta.
Așa?
Nu, așa semeni mai mult cu un buldog.
Nu, nu fă așa. Arăți ca și când nu ai avea dinți deloc.
Este prima mea încercare de a avea buzele țepene.
- Cine face... - Nu știu...
- Cred că este un fel de tensiune în buze. - Cine face asta?
- Britanicii. - Britanicii?
Mulțumesc, m-am simțit bine.
Și eu. Unde mergi?
- Mă duc la ore. - Ce fel de ore?
Ore de literatură.
De două ori pe săptămână. Este o chestie pe care o fac...
- O să iau expresul Heathrow. Dar tu? - Înțeleg.
Nu știu. Cred că o să stau într-un hotel din apropiere.
Am un zbor dimineață.
Bine?
- La revedere, atunci. - La revedere.
Mult noroc.
- Mulțumesc. Îți sună telefonul... - Da.
Alo?
Da.
Îmi pare rău, Îmi pare rău.
Bună.
Îmi pare rău.
M-am gândit să nu stau la un hotel din apropierea aeroportului.
- Te deranjează? - Nu, nu...
Scuzați-mă.
- Ce mai faci? - Bine.
Ai fugit.
Ei bine, mi-aș fi dorit să fii cu patru vagoane mai în spate.
Deci... ești în regulă?
Da, sunt bine.
Unde mergi?
Paddington.
Aici este stația de taxiuri.
Cred că ne luăm din nou la revedere.
Te vor duce oriunde vrei să mergi,
orice hotel...
Asta înseamnă că nu pot să te conduc la ore?
Să îți car cărțile?
Să ți le duc până acolo.
Sigur...
Ăsta este un da?
Da...
În regulă. De ce nu?
În cazul ăsta, trebuie să mergem...
Trebuie să ne întoarcem pe aici.
Te deranjează dacă scap întâi de astea?
Deloc.
"A voastră este glorioasa țară:.
Este o replică din carte.
- "Room With A View". - E.M. Forster.
- Ai citit-o? - Nu.
- Ai o părere mai proastă despre mine? - Nu, nu, deloc.
Doar că suntem diferiți.
Probabil.
Asta e rău?
Nu.
Nici eu nu cred asta.
Îmi pare rău.
- Îmi pare rău, trebuie să răspund. - Răspunde.
Alo? Mamă?
Alo?
Îmi pare rău, am fost ocupată.
Da. Nu, sunt ieșită.
Da. Da, cu cineva.
Nu, cu altcineva.
Da, un bărbat.
Așa ai făcut?
Ce, un cadavru?
Bine, ascultă...
Ascultă, o să vin mâine dimineață devreme
și o să vedem împreună despre ce este vorba, bine?
În regulă.
Pa, pa.
Și eu te iubesc. Pa.
Scuze. Era mama.
Își face griji despre tine?
Da.
Mai mult despre ea, de fapt.
Este convinsă că locuiește lângă varianta poloneză a lui Jack Spintecătorul.
Locuiești cu ea?
Nu, nu, nu... Dumnezeule, nu...
Lângă, nu cu.
Este în regulă. E bine intenționată.
A avut o viață grea, atâta tot.
Ce i s-a întâmplat?
Tata a fugit în Franța cu secretara lui.
Iar acum patru ani a avut cancer.
S-a însănătoșit complet. Acum este bine.
Doar că nu vrea să recunoască asta.
Știi?
Așa că...
Se plictisește.
Asta cred că este.
Așa că a făcut din "situația" mea,
așa cum îi spune ea, celibatară,
preocuparea ei majoră.
Ca un hobby.
Înțeleg.
Îmi pare rău.
- Pentru ce. - Nu știu.
Doar că vorbesc prea mult.
Nu, nu. Nu vorbești prea mult.
- Ba da, asta fac. - Nu faci asta.
Oricum, am ajuns. Aici am orele.
Cât timp durează?
O oră?
Pot... pot aștepta.
Se face răcoare. Nu vrei să aștepți, nu-i așa?
Nu atât de răcoare.
Bine...
Ai grijă...
mi-aș putea face o impresie greșită.
Deci... cum a fost?
Ei bine, ca de obicei.
Drăguțul și blândul Mike ne-a citit din thriler-ul lui psiho-sexual.
Are 86 de ani.
Continuăm să ne plimbăm?
Bine.
Ți-ai dorit vreodată să fi trăit o viață diferită?
Doar pentru o zi. Ca să vezi cum ar fi fost?
Ai vreo idee despre cum ar fi fost a ta?
A mea?
Cred că ar fi fost în Spania.
Cu siguranță.
Într-o căsuță, la țară.
Ce ai fi făcut acolo?
Aș fi scris o carte.
Adică, știi... nu ceva extraordinar.
- Georgia W. - Da. Ai citit-o?
Nu.
Deci cartea ta...
ar fi fost o lectură de vacanță grozavă.
Știi, pentru plajă. Am una din cărțile alea în mine.
- Și casa asta în care ai trăi... - În Spania.
- În spania... - Da, te rog.
Îmi pare rău. În care ai scrie...
Ar trebui să aibă o priveliște.
Da, câmpul...
cu un mic pârâu în față, ca să te poți scălda în el.
Să te scalzi în el?
- Fără dușuri? - Nu.
- Rustic. - În regulă. În regulă.
Mă voi adapta.
Sunt și eu acolo.
Doar dacă primești invitați.
Sigur.
Mă poți vizita, Harvey Shine.
Ei bine, mulțumesc, Kate Walker.
- Te pot întreba ceva? - Sigur.
Ce s-a întâmplat între tine și fiica ta?
Nu știu.
Undeva pe parcurs am pierdut-o.
M-am trezit într-o dimineață și...
am realizat că...
că nu mai era locul meu acolo.
În casa aia.
Știi, întotdeauna am avut sentimentul
că le era rușine cu mine.
Adică, dacă le-ai vedea acum cu Brian, tatăl vitreg al fiicei mele,
are mai mult sens.
Adică arată bine împreună.
Nu am fost un tată grozav.
Petrecerea de nuntă încă are loc?
Nu știu.
Sunt încă pe ora New York-ului?
Cât este ceasul?
În jur de șapte.
Unde are loc?
La "Grovesnor".
Ei bine, trebuie să mergi.
- Nu, nu, nu... - Ba da, trebuie.
- Nu mă vrea acolo. - Nu, contează, trebuie să mergi.
- Chiar nu mă vor acolo... - Harvey...
este fiica ta.
Iar tu ești tatăl ei. Trebuie să mergi.
Harvey, vorbesc serios. Este de neiertat. Trebuie să mergi.
- Haide. - Mă gândesc.
- Vii cu mine? - Nu.
Nu mă pot duce la o petrecere de nuntă îmbrăcată așa.
Încerci să mă faci să-ți cumpăr o rochie nouă?
- Asta este? - Nu!
- Asta este.
- Nu. - Ba da, asta este.
Nu merg.
- Vino ca paza mea de corp. - Nu.
Vino ca prietenă.
Bine.
Nu cheltui mai mult de 200 de lire pe rochie.
- S-a făcut? - Da, da...
Unde este?
Bună seara.
Fosta mea soție tocmai a dat dezaprobator din cap.
Serios?
Vine fiica mea.
- Bună. - Bună.
Nu am mai plecat.
Mă bucur.
- Ea este Kate. - Bună.
- O prietenă. - Ce mai faci? Felicitări.
Arăți fantastic.
Mulțumesc.
Îmi pare rău că am venit neinvitată.
- Nu... - Dar tatăl tău... el...
- El a insistat. - Nu, nu... Este în regulă.
Sunt sigură că mai este loc.
- Nu, nu... o să găsim un loc... - O să stăm oriunde.
Scuză-mă?
- Le poți găsi un loc, te rog? - Sigur.
D-nelor și d-lor, puteți fi atenți, vă rog?
Este timpul să țină un discurs cavalerul de onoare.
Se pare că ne lipsește mireasa.
Poate ați văzut-o. Brunetă, rochie albă...
Uitați-o.
Îl las să vorbească pe cavalerul de onoare, Peter Turner.
- Mulțumesc, Josh. - Bună.
Vă mulțumesc și vouă, Jean și Brian, pentru această minunată ocazie...
Ați observat că asta este masa copiilor, nu?
Da.
Bună.
Un mare guraliv...
În încheiere, aș vrea să propun un toast pentru Susan,
pentru că l-a făcut complet pe prietenul meu, Scott.
- Pentru Susan. - Pentru Susan.
D-nelor și d-lor, este timpul să spună câteva cuvinte tatăl miresei.
În seara asta, această sarcină de invidiat,
îi revine încântătorului, distinsului...
Brian, d-nelor și d-lor.
Ei bine...
A fost un discurs frumos, Peter.
Un exemplu de urmat.
Dar voi încerca.
Brian?
Da, Harvey?
Scuză-mă că te întrerup.
Cred că... A spus tatăl miresei.
Pot să țin discursul?
Te rog, Harvey.
Salutare tuturor.
Cred că eu și cu Jean am învățat ceva din căsnicia noastră nereușită.
Și anume că într-un divorț, copiii suferă cel mai mult.
Iar fiica lui Jean și a lui Harvey
a avut partea ei de durere și dezamăgire.
Ăsta este un omagiu pentru tine, Susan.
I-a priit.
Pentru că cumva, s-a separat
de ruptura familiei în care s-a născut
și a devenit o femeie puternică,
determinată și independentă.
Și totuși...
Ți-ai păstrat sensibilitatea și vulnerabilitatea
și drăgălășenia.
Și arăți minunat în seara asta.
Scott?
- Hei. - Ești un tip norocos.
Și eu sunt un tip norocos, pentru că de abia aștept să devii...
Ești ginerele meu.
Nu am avut niciodată un fiu.
În regulă. Nicio presiune, dar...
Jean?
Abia aștept să fim bunici.
Nu este nicio presiune, Scott.
Toastez pentru tine, Scott.
Toastez pentru soția ta...
fiica mea.
Toastez pentru familia noastră.
Și dacă mai pot întârzia puțin,
aș vrea să îți dau cuvântul, Brian, cu recunoștință.
Mulțumesc că ai fost acolo.
Aș vrea să vă rog pe toți să vă ridicați
și să vă alăturați mie și lui Harvey
pentru un toast pentru mireasă și mire.
Pentru Susan și pentru Scott.
- Pentru Susan și Scott. - Pentru Susan și Scott.
Harvey... Harvey.
- Bună. - Bună.
- Nu plânge. - Nu voi plânge.
- Frumoasă... - Mulțumesc că te-ai întors, tată.
Mulțumesc că m-ai primit.
Compus de tine?
Da.
Bine...
Nu pleca.
Trebuie să ne grăbim.
De ce?
Pentru că am să te dansez până nu o să mai poți.
Hei! În regulă?
Trei, doi, unu!
M-am simțit grozav.
Kate.
- Pa, pa. - Pa.
- Mult noroc. - Mulțumesc.
Și... mulțumesc...
Pa...
Ai avut dreptate.
Da, da am avut.
Vrei să plecăm de aici?
Sigur.
Scuzați-mă.
- Serios? - Da.
Da, ai dansat vreo cinci dansuri diferite...
Un loc foarte frumos.
Copiii se joacă vara...
Aici stau...
Se joacă acolo...
Le place foarte mult.
Nu cred că am mai stat trează toată noaptea
de când eram studentă.
Te-ai întristat.
De ce?
Am fost însărcinată odată.
Nu am ținut sarcina.
Nu m-am gândit de două ori la asta. Asta fac fetele inteligente.
Știi?
Câteodată...
Mă întreb câteodată, știi...
cum ar fi fost dacă...
Erotic...
O prostie.
Nu știu de ce ți-am spus asta.
Să ne întâlnim mâine aici, bine?
- Ce? - Chiar aici.
Chiar în locul ăsta.
La prânz, bine?
Dar zborul tău?
Nu trebuie să plec.
De ce?
Termină, Harvey...
O prostie...
Crezi asta acum. Așteaptă până mâine.
Astăzi este mâine.
Harvey...
Nu știm nimic unul despre celălalt.
- Tu, știi... - Sunt în vârstă?
Nu, nu vroiam să spun asta.
Ei bine, în regulă, ești puțin în vârstă.
Eu...
Pot să fiu rea.
Și eu pot fi.
Nu. Cu adevărat dificilă.
Dificilă? Nu am fost niciodată așa.
Ar trebui să plec.
Vorbesc foarte serios.
Voi fi aici așteptând, la prânz.
Bine?
Harvey Shine...
Spune-mi la ce oră!
La prânz!
Nu te aud!
La prânz!
Bună dimineața, d-le.
Mi-e teamă că niciun lift nu funcționează, d-le Shine.
- Dacă nu va deranjează, folosiți scările. - Nu mă deranjează deloc.
Sunteți în regulă, d-le?
Sunteți bine?
În regulă, vă chem un doctor. Așteptați, vă rog.
Rahat!
Hei.
Hei!
- Bună dimineața, James. - Bună dimineața, Kate.
Ești în regulă?
Poți să-mi dai...
- Îmi dai niște struguri? - Da, sunt frumoși ăștia de aici.
- Bine? - Bine. Trei ciorchini.
- În regulă. - O să îmi ajungă. Mulțumesc.
- D-le, nu trebuie să mai beți cafea. - Trebuie să fiu undeva.
Da, dar trebuie să fiu undeva.
Sunteți stresat, nu ați dormit bine.
Da, deja i-am spus asistentei.
Vă rog, am stat treaz toată noaptea, sunt stresat...
- Dar am o întâlnire... - În regulă, d-le, încercați să vă calmați.
- Trebuie să rămâneți aici în seara asta. - Nu, trebuie să fiu undeva.
Aveți o aritmie, adică o bătaie neregulată a inimii.
Da, i-am spus asistentei. Se numește S.V.T.S.
O am de când eram copil.
Mi-am lăsat medicamentele la New York.
Dacă îmi puteți scrie doar o rețetă pentru Digistix...
- Diagestic, da... - Diagistix.
Putem face asta, nicio problemă.
Dar trebuie să verific toate celelalte posibilități.
Nu, este aritmie. Vă rog, doctore.
- Am o întâlnire. - Să ne convingem că este doar aritmie.
- Sora, poți face un EKG și analizele... - Nu mă puteți ține aici.
Nu, nu mă puteți ține aici.
Și o analiză a funcțiilor vitale, te rog.
- Vă rog... - Și aranjează un monitor pentru la noapte.
Bine, mamă. Sunt eu, am terminat.
Trebuie să mă duc la slujbă.
De ce nu rămâi la masa de prânz?
Nu pot. Trebuie să plec.
Nu că aș fi curioasă, sau altceva, dar de ce este o bucată de șuncă afumată sub scări?
Aia, da...
Este... Vecinul mi-a dat-o.
Vecinul polonez?
Deci probabil nu este un criminal în serie.
Probabil că nu.
Ești sigură că o să fii în regulă?
Da.
Sigur că da. O să fiu în regulă.
Bărbații... cine are nevoie de ei?
Amintește-ți, avem de urmat exemplul grecilor.
Da...
Ai ruj pe față. Ne vedem mai târziu.
- Bună dimineața, Kate. - Bună dimineața, Paddy.
Drăguță ca întotdeauna.
Mulțumesc.
Sigur.
Bine, mulțumesc mult, apreciez.
Mulțumesc.
Alo, Heathrow.
Alo, este acolo Kate Walker?
Sunt Harvey.
Așteptați.
Kate, te caută un tip Harvey.
Îmi pare rău... nu este aici.
Vă rog, este important.
Kate!
Îmi pare rău, este ocupată.
Nu va veni la telefon.
Bine, mulțumesc.
D-le, puteți vă rog să semnați aici?
- Sigur. - Acolo.
Mulțumesc.
Alo?
Hei.
Harvey, sunt Marvin.
Unde ești?
Sunt încă în Londra, Marvin.
Ei bine, întoarce-te aici, prietene.
Am niște vești grozave.
Ai avut dreptate.
Contul Samuelson, niciunul dintre puști nu s-a putut descurca.
Nu au putut să rezolve.
Au sfârșit prin a alege una dintre vechile tale melodii.
Vor să te întorci și să o îmbunătățești.
Avem nevoie de tine înapoi, Harvey.
Vechiul birou te așteaptă.
Harvey?
Asta este grozav, Marvin.
Da, da. Este grozav.
Uite, știu când să mănânc din plăcinta umilinței.
Deci, când te întorci aici?
Harvey?
Nu mă mai întorc.
Ce?
Demisionez.
Cum adică demisionezi, Harvey?
Uite, omule, ai nevoie de noi.
Nu, știi, nu am.
Așa cum ai spus, este ultima mea șansă.
Uite, trebuie să închid.
Taxi!
Taxi, la Heathrow. Mă grăbesc.
- Bună ziua. - Bună ziua.
O caut pe Kate Walker.
- Kate. - Cine o caută?
Un prieten.
Ooangh, este un bărbat aici care o caută pe Kate.
Spune că este un prieten.
- Da. - Un prieten?
Ei bine, mai mult decât un prieten.
- Mai mult decât un prieten? - Da.
Tu ești americanul?
Da, așa este.
Te place.
Îmi dau seama.
- Bine. - Nu-ți bate joc de ea. Nu o răni.
Nu aș face asta.
Nu este aici.
Și-a luat liber restul zilei.
Dar ai putea să o prinzi la ore.
Cred că acum începe. La Southbank.
Pe Național.
Da, știu.
- Știi, nu? - Da.
Haide, du-te după ea.
Ne mai vedem, Harvey.
"Sângele i se prelingea din rană
precum ciocolata într-o zi călduroasă de vară.
Îi putea simți încă mirosul ei pe mănuși.
Acel miros pătrunzător al sexului.
Era tăcere...
Dar sunetul slab al transpirației picurând
și sărat, era ceea ce își amintea cel mai mult.
Atât de sănătos, atât de senzual...
Atât de sexi..."
Mulțumesc mult.
Păstrează restul.
- Hei. - Bună.
Ești încă aici, în Londra.
Sigur.
- Pot să îți explic? - Nu, nu trebuie să îmi explici.
Nu, nu... vreau...
- Nu, sincer, nu trebuie... - Kate, te rog.
Am fost în spital.
Dumnezeule. De ce?
Nu este nimic grav. Mi-am lăsat medicamentele în New York
și am o bătaie neregulată a inimii de când eram mic...
Aritmie.
De unde știi ce este?
Pentru că are și tatăl meu asta.
Ei bine, și tinerii o pot avea.
Kate, îmi pare foarte rău că nu am fost acolo.
Este în regulă, Harvey...
M-am simțit bine, Harvey și te plac. Sincer.
Îți mulțumesc.
Dar, știi, nici eu nu am fost la fântâni la prânz.
Eu locuiesc în Willesden, iar tu locuiești în...
- Unde locuiești? - Locuiesc în White Plains.
Exact.
Luni dimineața ne trezim, nu suntem adolescenți.
Avem viețile, slujbele și familiile noastre.
M-am simțit bine. Sincer. Mulțumesc.
- Dar... - Ce?
- Ei bine, asta nu este viață reală. - Este.
- Nu, nu este, Harvey. - Este.
- Este viață adevărată. - Nu.
- Este viață adevărată pentru mine. - Nu, nu... știu, știu...
Dar nu este vorba numai despre tine, nu-i așa?
Este vorba și despre mine.
Nu știi nimic despre mine.
Uită-te la mine. Adică...
Este patetic. În realitate... îmi doream să nu apari.
Adică cred de fapt vroiam să nu vii,
pentru că era mai ușor așa.
Știi, tu ai sări în orice relație.
Nu sunt... nu sunt o afurisită de piscină, Harvey.
Și nu am să fac asta.
Nu am să fac asta.
Nu am să fac asta, pentru că am să fiu rănită.
Uneori vor fi "nu merge" sau "am nevoie de un spațiu", sau altceva
și se va termina și voi suferi.
Nu am să o fac. Nu am să fac asta.
Nu am să o fac.
Uite, eu cred că
sunt obișnuită să fiu dezamăgită.
Cred că sunt supărată pe tine pentru că încerci să-mi iei asta.
Mamă, te iubesc, dar nu acum.
Să iau asta ca pe un semn dătător de speranță?
Dacă mi-ai zâmbi mai mult...
Taci, Harvey...
Deci, cum va merge relația asta, d-le Shine?
Nu am absolut nicio idee.
Dar va merge.
Îți promit asta.
Vrei să ne plimbăm?
Da.
Ești în regulă?
Da.
O secundă.
Așa este mai bine.
Cred că ești genul meu de fată.
De ce nu-mi pui întrebările alea?
Care?
Știi, de la aeroport, când te-am evitat.
- Chestionarul... - Da.
În regulă. Numele?
Harvey Shine.
Locul de reședință?
Sunt în tranziție.
Subtitrarea: Avocatul31/Thunder_oc Subtitrari-noi Team
www.subtitrari-noi.ro